’GAPAR EFTER MYCKET’, text skriven 030611, uppdaterad 031017.

     « VAD SKA EN KRISTEN TRO? »

     "Jag är bibeltroende kristen" är en mening som direkt förändrar mitt humör. Jag får ångest när jag hör en kristen ungdom säga något sådant, då oftast med attityden att vad hon tror på kommer från Bibeln och inte alls genom församlingens påverkan. Man vill ju bestämma över sitt eget liv, inte visa sig styrd av starkare krafter.

     Men för det första är Bibeln lång, svårförstådd och i behov av att läsaren ifrågasätter - helst då mer objektivt - och tolkar vad den tar in, väger bibelord mot varandra och funderar kring de motstridiga budskap den ibland verkar ge. Det orkar inte många göra. Personen i fråga står dessutom i god tro att vad den läser är korrekt översatt från en uråldrig text på grekiska, hebreiska eller arameiska, att vad som beskrivs är menat att fungera idag och att inte ett endaste ord tolkats fel, och det trots avsaknaden av vokaler i originaltexten. Tror man att Guds ord i Bibeln, nedskrivna av människor, är absolut sanna efter att själv ha läst och analyserat dem kan man väl tycka sig vara bibeltroende kristen - vad nu det innebär. 

     Det går hur som helst inte, anser jag. Visst kan man mena att Bibeln är Guds ord, men att till punkt och pricka följa den gör ingen. Reglerna är för komplicerade och i vissa fall paradoxala, varför man i kyrkorna/församlingarna sätter upp vissa stadgar för att det ska funka för alla, starke Per som svage Sara. I slutändan blir det alltför ofta att samhällslagarna ses som Guds ord då de kan hänvisas till bibelord och liknande och misstolkas följaktligen. Människor är lata, bekväma. Att sedan känna sig trygg i ett sådant samhälle förslappar människan ännu mer. 

     En grupp av kristna jag skulle gissa följer sin tydning av Bibeln mest kompromisslöst i Sverige är Jehovas Vittnen, som ju - precis som alla andra - har en egen tolkning av vad som står, till och med en egen Bibel precis som mormonerna. Resultatet av det är, ur mitt snäva perspektiv, ett kanske mer totalitärt samhälle än någon annanstans i Sverige, där det naturligt skapas en djup samhörighet som i slutändan bara gynnar de starkaste. Oavsett trovärdighet/sanningshalt så anser jag att den under år 2003 aktuella debatten om sexuellt utnyttjande av barn inom organisationen vara föga förvånande just därför.

     Jag tycker att jag alldeles för många gånger har stött på kristna med ett stort högmod i dessa frågor, de om vad som står och inte står i Bibeln. Människan är nog lika dum idag som för tio eller tusen år sedan. Vi förstår nog lika lite av vad som står i Bibeln och vad vi egentligen pressas till att tro och tycka utan att tänka efter själva.

     Av den anledningen är det enkelt att använda kristendomen som ett maktvapen. Från en gammal text oerhört få själva förstår språket i eller kan bestämma ursprung på har de kristna, av de delar av den som erbjudits, lärt sig att leva på ett visst sätt, beroende på varifrån i världen de kommer. I vissa länder, såsom i Sverige, är det fel men inte helt oacceptabelt med skilsmässor [2 Mos 20:14], i andra länder mycket hårdare än så. Att helga vilodagen [2 Mos 20:8-11] gäller bara på vissa platser, medan att ge i kollekten [3 Mos 27:30] är något man gör nästan överallt. Lätt att förstå varför - ändå står det ingenting om tiondet i Nya Testamentet. Regler som de i 3 Mos 19:27, Ef 6:5, 3 Mos 19:19, 20:18, 19:19 eller 5 Mos 25:11-12 ignoreras helt då de, gissar jag, är för krångliga, liksom hela det förut nämnda nästan komiska kapitel 21 av andra Mosebok, medan de tio budorden [2 Mos 20:3-17] till merparten fortfarande försöks efterföljas. Någon har alltså bestämt vad som ska tas på allvar och inte. Förståeliga riktlinjer i Bibeln hittar jag åtminstone inte, lika lite som jag förstår den gamla klyschan om att det är NT vi följer och inte GT; därav det till synes komplexa systemet. Alltså måste det ha förenklats.

     Inte känner du väl en bibeltroende kristen som bestämt är emot att vissa typer av människor, såsom "blandraser" [5 Mos 23:2] eller skadade män [5 Mos 23:1], får vistas i kyrkan? Som aldrig sover [1 Thess 5:6] utan hellre letar efter vissa spädbarn att mörda [Ps 137:9] eller springer och äter upp grannens vindruvor [5 Mos 23:24] iklädd endast långkallingar [5 Mos 22:11], rädd för människorna och deras piskor [Matt 10:17]? Som hatar sig själv och sin familj [Luk 14:26], är emot att kristna använder fula titlar som "lärare" [Matt 23:10] och "fader" [Matt 23:9] till andra människor, och som känner att han följer Guds bud när han som slav lyder sin orättvise herre [1 Pet 2:18]? En kristen som bara släpper två ord ur sin mun [Matt 5:37], som anser att man bör döda ett djur per ouppklarat mord [5 Mos 21:1-4] och som ger dig vad du än ber om [Matt 5:40]. Allt detta skulle han likväl som en annan mer "vanlig kristen" kunna berättiga genom att visa bibelorden som ligger till grund för hans handlande, vilket kanske till och med ofta är mer än vad många andra kristna klarar av.

     Uppenbarligen gör de kristna ofta vad som passar makthavarna i kyrkan bäst, får dem mest bekväma [Matt 15:8-9], och inte alltid vad som står i instruktionsboken. Att det sedan tagits bort opassande verser ur Bibeln, av någon form av kommitté valts ut vilka böcker - kanoniska och inte apokryfiska, exempelvis - som anses vara Guds ord och så vidare bryr sig de flesta kristna inte om att ta reda på. Tragiskt nog för dem blir det ju just därför så få nyfikna människor i Sverige bryr sig om eller får en chans att respektera kristendomen. Personligen tror jag också att sådana kristna, de som egentligen styrs mer av församlingen än den egna tron, är de som i Jesu liknelse om sådden [Luk 8:4-15] saknar rotfäste, som i prövningens stund avfaller. Varken de själva eller världen omkring mår nog i det långa loppet bättre av en sådan tro.

‹ ‹ ‹

(i denna text saknas blandade länkar samt
 länkar till bibelverser, som du på hemsidan kan läsa på plats. 
Hela originaltexten finns tillgänglig på http://www.elenziah.com/gapar/gem_vsekt.html)

© N. M. Erlingmark, 2003.