’GAPAR EFTER MYCKET’, text skriven 030610, uppdaterad 031017.

     « VAR GÅR DE KRISTNA GRÄNSERNA? »

     I diskussioner kommer man oftast, om inte alltid, till en punkt då den för tillfället predikande förklarar vad just han eller hon tror på, i de flesta fall med en självsäker och bestämd attityd. Ibland håller man med, ibland inte. Men även om det ju förekommer olikheter bland oss människor så delar vi allt som oftast samma uppfattning i vissa frågor. Omtänksamhet är rätt medan mord är fel, exempelvis. 

     När det handlar om olika sorters kristna så finns det självklart även där vissa allmänt kända värderingar som delas, varav alla sägs ha sitt ursprung i Bibeln. Om det kan stämma eller inte är inget jag planerar att ta upp just nu, vad jag däremot inte kan låta bli att fråga mig är hur definitionerna blivit så befästa.

     Vi kan börja med ett ämne som genast kommer på tal när man talar med yngre okristna: vad man får och inte får göra med sin kropp. Den generella bilden som jag har fått förmedlad på möten är att alkohol är fel, liksom droger, snus och att exempelvis tatuera sig. Vad kärnan av detta baseras på är vad jag vet 1 Kor 6:12-20, där det i korthet står att vår kropp är Herrens tempel - vilket också predikas på mötena - och att man ska ära den, men samtidigt att allt är tillåtet så länge det inte tar makten över en. 

     Då jag läser bibelordet får jag inte intrycket av att just de fyra synderna ovan är de uttalat värsta. Allt missbruk av kroppen torde i så fall vara synd. Att inte borsta tänderna bra, inte ta hand om sin hud och sitt hår tillräckligt, inte motionera och hålla kroppen i form, och så vidare. Ingenstans står det - naturligtvis inte - att snus är värre än till exempel en allmänaccepterad drog som kaffe eller olika sorters dålig mat eller godis. Snarare står det att du inte ska vara taskig mot din kropp eftersom den har ett syfte - hur du sedan väljer att ansvara över den är upp till dig. Hellre tatuera något snyggt än att vara slö och fet med muskler starka som gummisnoddar.

     Ungefär detsamma gäller med språkbruket [Jak 3-16]. Vilka ord som är rätt eller fel att använda vet du nog bäst själv om du känner efter. Egentligen går det väl ut på att inte förbanna någonting, kasta spydigheter omkring sig. Svårt.

     Som fortsättning på mitt resonemang tittar vi till de tio budorden, 2 Mosebok 20:3-17. Vi börjar med vers 16: "Du skall inte vittna falskt mot din nästa", i en mer modern översättning oftast tolkad till "du ska inte ljuga". Men vad är en lögn? Att inte vara en lögnare måste väl betyda att man är en som alltid pratar sanning? Som inte tar i lite extra när man försöker uppmuntra någon? Som alltid ger rätta skäl till varför man uteblev från någonting, eller helt ärligt, rakt upp i ansiktet, förklarar exakt varför man ogillar personen man pratar med om ämnet tas upp? Det "kristna" att göra är i de flesta sammanhang det "fina", det mest lindriga, vilket strider mot att alltid tala sanning. Sitter en människa osäkert och sårbart och säger att han/hon är kär i dig, så svarar nog ingen människa, åtminstone ingen som önskar vara god, med samma ärliga ord som när man sedan berättar vad som hänt för ens bäste vän. 

     Vi går till versen innan [16], den jag själv tycker är allra knepigast: "du skall inte stjäla". Kristna verkar lägga stark vikt till detta och vet mycket väl att det är fel att sno något. Att bränna cd-skivor, tv- eller dataspel eller "låna" någon musikartists låt för egen produktion är däremot oftast inte klassat som stöld - det varierar av vad jag har förstått. Datoranvändande och ny teknologi i stort verkar inte ha anpassats in i systemet ännu och ses därför av många som något utanför det hela. Att ladda hem en mp3:a genom Kazaa är ju inte samma sak som att sno en rostbiff på ICA.

     Tittar man enbart till vår svenska lag så är budordet ändå inte särskilt svårt att följa om man verkligen är beslutsam och inriktad på det, men går man lite djupare in på innebörden av ordet stöld så blir det genast krångligt. Exakt vad innebär det att stjäla? I det svenska språket, och så även andra, används olika böjelser på att stjäla även till sådant som inte är fysiskt. Att till exempel stjäla uppmärksamheten av någon. Det har vi nog alla gjort någon gång. Vi snor dessutom åt oss ära, positioner, fördelar, popularitet, makt, och vi gör kupper mot folks självförtroende dagligen, medvetet eller inte. Vi visar oss starkare vilket gör den andre svagare. Jag snor din tid just nu, och även om du inte anser det vara en stöld så har du prioriterat bort något eller någon för att läsa detta. 

     "Du skall inte ha begär till din nästas hus", eller - senare i versen, 17 - "något annat som tillhör din nästa". Vad är ett begär? Svårt. Jag vet då inte var gränsen går, men jag känner mig ganska säker på att vi alla känt någon form av begär hemma hos polaren. Juice... 

     Verser 8-11, 13 och 14, att helga sabbaten, inte mörda respektive begå äktenskapsbrott, är numera "moderniserade" till mer komplexa budord. "Du skall inte mörda, ifall det nu inte gäller i självförsvar, att du är polis, om det är indirekt", och så vidare. Ungefär detsamma gäller med äktenskapsbrotten. Vilodagen struntar de flesta helt i. Om mord innefattar djur är det dock inte tal om. Intressant läsning är nästa kapitel, 2 Mos 21, som enligt mig levererar en viktig insikt om att Bibeln i många fall nonchaleras och att budorden, lagarna, mest ska ses som råd om vad som är rätt och fel. Ingen kristen lever direkt efter vad Bibeln säger.

     På TV4 har ett program vid namn 'Tecken från ovan' sänts några gånger. Efter att ha spekulerat kring diverse övernaturliga fenomen - gråtande statyer eller tavlor föreställande Maria, olika sorters tecken, mer vanliga saker såsom helande, och så vidare - avslutades programmet med att en kvinna som nyss blivit filmad under en stigmata - fått uppleva något liknande Jesu fysiska och psykiska smärta på korset - läste upp en text hon menade ha fått ifrån Jesus. Man hade tidigare under programmet formats åt att få tilltro till hennes profetiska förmåga, särskilt då hon, genom vad hon menade var Guds ord, kunde ge ett exakt datum för när kamerateamet kunde bevittna hennes kommande lidande. Oavsett sanningshalt - jag tyckte trots all min vanliga skepsis att det var svårt att inte bli berörd - så tror jag mycket starkt på det avslutande budskapet då Jesus sa ungefär så här: "Det finns inte stor eller liten lögn, det finns lögn. Det finns inte stor eller liten stöld, det finns stöld. Jag gillar inget av det. Men vad jag ogillar allra mest är arrogans." Arrogans som för mig betyder att man vet vad som är rätt för sig själv och andra utan att känna efter eller ifrågasätta sitt vetande.

     Återigen hamnar jag då i min övertygelse om att en människa själv - om hon vill göra vad Gud säger framför vad omgivningen vill - innerst inne vet vad som är rätt. Det gör vi nog alla, egentligen.

‹ ‹ ‹

(i denna text saknas blandade länkar samt
 länkar till bibelverser, som du på hemsidan kan läsa på plats. 
Hela originaltexten finns tillgänglig på http://www.elenziah.com/gapar/gem_vgg.html)

© N. M. Erlingmark, 2003.